Mens Mads Skjern udvider sine forretninger -
- piner det Ingeborg, at der ikke er brug for hende i forretningen.
Hun finder en åndsbeslægtet i baron von Rydtger.
Efter at have oplevet en kort periode som kogekone -
- vender Laura tilbage til folden.
Livet er nu præget af den tyske besættelse -
- der giver Mads Skjern nye udfordringer -
- og Jørgen Varnæs nye opgaver med at skaffe hørkontrakter.
Familierne Varnæs og Skjern har opnået en ufrivillig kontakt -
- takket være den nye borgmester -
- der vil oprette en strandpark og en feriekoloni -
- med støtte af Korsbæks spidser. Men det folkelige foretagende -
- skal ligge op ad borgerskabets eksklusive sommerhuse på Feddet.
Mads foreslår en vejføring til en anden strand og giver et beløb.
Andre følger ham, så de kan have deres strandret i fred -
- fjernt fra den gemene hob.
Bliv stående her, hvis han render fra mig.
Ja, et øjeblik. Sikke et tidspunkt.
Er det Dem, Sofus Nielsen?
- Jeg skal arrestere Lauritz. - Hvad har han gjort?
Tyskerne og russerne er røget i totterne på hinanden.
- Lauritz er ikke russer. - Men kommunist.
- Er det forbudt? - Jeg skal hente ham.
- Men han er her vel ikke? - Jo, han sover.
- Væk ham, når jeg er gået. - De ville arrestere ham?
"Efter foretagen ransagning forefindes han ikke."
Sig, han skal forsvinde.
Det er kriminalbetjenten.
Jeg kommer, Kristiansen. Alt i orden.
Der er i de tidlige morgentimer, søndag den 22. juni -
- krig mellem Sovjetrusland og Tyskland, Finland …
At servere havregrød i kirketiden er nærmest helligbrøde.
Jeg kan ikke spise det uden smør.
- Uden mærker ingen smør. - Jeg har ikke flere.
Når nøden er størst …
- Hvis jeg må være til tjeneste. - Hvad koster de nu?
- Hvis jeg kan få malet hummeret. - Ja.
- Æder du her også om søndagen? - Konen arbejder hos Agnes Jensen.
Strømperne render som aldrig før her i Korsbæk.
De må have Dem en madkæreste ligesom lærer Andersen.
- Vil De også have havregrød? - Jeg får mad hjemme.
Jeg skal læse avisen, mens Katrine er i kirke.
En pilsner … og en frikadelle til Kvik.
- Så røg de i totterne på hinanden. - Hvem?
Hitler og Stalin. Det er lige før, man kan få sympati for Stalin.
Han ser så lumsk ud.
- Boldt? - Nej, Stalin.
Dem her kan De snart sælge som kanonkugler til tyskerne.
Nu skal den kloge hund sætte jer ind i verdenssituationen.
Se, Kvik.
Det er en tysker.
Ham skal vi ikke nyde noget af.
Det trick gør de ham ikke efter i Cirkus Schumann.
- Har nogen set Lauritz Jensen? - Ikke siden i går.
- Han er vel på banen? - Nej, og heller ikke hjemme.
- Hvad vil I ham? - Han skal arresteres.
- Det siger tyskerne. - Går du deres ærinde, Sofus?
Var det bedre, om tyskerne selv var kommet efter ham?
Det er en dansker.
- Hvad skal han på køkkenbordet? - Jeg har taget ham ned fra lokummet.
Du med dine tossestreger, Larsen.
- Følger du ikke med? - Jeg vil ikke have det fjæs her.
Deres smør- og kaffemærker skal afleveres her.
- Har De været i sukkeret? - Nej nej.
Fruen har bedt mig varetage det med mærkerne.
Ja ja.
Hvad med børnevasken? Kurven er propfuld.
Jeg vil nødig se fruen, hvis Helle ikke har rent tøj.
Nå, nu væltede hun paraplystativet igen.
Av min arm.
- De vil arrestere Lauritz. - Hvad har han nu lavet?
Det er, fordi russerne og tyskerne er kommet i krig.
Det er, fordi han er kommunist. De arresterer alle kommunister.
Lauritz stak af, da jeg havde hørt det fra Sofus Betjent.
Det var det, han fik ud af at være bolsjevik.
Jeg tog hans ugeration med til dig.
Jeg ryger dem jo ikke. Der er fem.
Her … Der er en fjerdedel kaffe i.
Det gik så stærkt. Jeg fik ikke sagt noget til ham.
Andet end … farvel.
- Men han slap væk. - Bagefter var jeg så ked af det.
Vi har ikke snakket sammen siden dengang med Aksel.
Det sad fast herinde.
Da jeg så ham cykle hen ad gaden -
- så syntes jeg ikke længere, det bare var hans skyld.
- Det var vel også min skyld. - Hvorfor det?
Jeg ville ikke passe drengene, da du skulle ud til dem.
Det har jeg tænkt meget på siden.
Det er alt sammen lige meget nu.
Aksel lever. Men Lauritz er borte.
Og jeg fik ikke sagt noget pænt til ham.
Hvor er han henne? Og hvad skal der blive af ham?
Ja … Farvel.
De fik ikke Aksel Larsen, men Andersen Nexø, Kirk og Scherfig.
Nexø kender jeg. Hvem er de to andre?
Også forfattere, Larsen. Det er bedst, du ikke telefonerer.
- Jeg må herfra. - Er det ikke for voveligt lige nu?
Jeg har været her i ti dage. Jeg må foretage mig noget.
Kunne du ikke komme over til Herbert i Sverige?
- Jeg må til København. - Du kan ikke bare tage toget.
- Måske kunne jeg cykle. - Du skal ikke risikere noget.
Ikke alle er som Sofus Betjent.
Det var pænt af ham. Han er endda højremand.
Jeg stemmer venstre. Jeg vil også gerne hjælpe dig.
- Det er fra Sand i Hillerød. - Om Daniel?
Ja, han er heldig. Daniel kan begynde første oktober.
- Er du sikker på, han er heldig? - Birger Sand?
Du ved godt, hvem jeg mener. Daniel.
I betragtning af hans realeksamen -
- så er det en vennetjeneste fra Sands side.
Hvis han nu gerne vil være noget andet?
En dreng på 16 år ved ikke, hvad han vil.
Daniel vil gerne tegne eller male.
Da jeg var 16, ville jeg også de mærkværdigste ting.
- Ville du være vandreprædikant? - Næh.
- Hvad så? - Jeg ville være gymnastikleder.
Men vi måtte ikke komme i skytte- og gymnastikforeningerne.
- Det kunne man heller ikke leve af. - Hvorfor skal det gå ud over Daniel?
Er det forkert at opdrage mine sønner til at overtage det her?
- Hvis han nu har evner for andet? - Hvad evner har Daniel?
- Det vil han måske gerne vise dig. - Det kan han fra første oktober.
Det er om åbningen af filialen i Præstø på mandag.
Behøver jeg at tage med? Børnene plager om at flytte på Feddet.
- Deres sommerferie er begyndt. - Varnæsfamilien er vel taget derud?
- Det ved jeg ikke. - Det ved Ellen nok fra Ulrik.
- De er skolekammerater. - Hvis det bare var det.
Du omtaler Ulrik som en forfører.
Det er ikke den familie, Ellen skal ind i.
Han er 17, og hun er 18. Har du aldrig haft skolekærester?
Næ, det brugte vi ikke.
- Det er nok det, der mangler. - Måske.
- Bliver du herhjemme? - Hvorfor skulle jeg ikke med?
- Du har ikke bilen. - Nej, men cyklen.
De 14 kilometer frem og tilbage har jeg kun godt af.
Du er vel ikke kommet for at købe elastikbændler?
Nej, for at høre, hvornår fabrikken har vogn til København.
I kører vel ind til klædefabrikken?
Ja, hvorfor?
Det var bedre, hvis chaufføren ikke kender nogen i Korsbæk.
Han skal have en mand med ind til fabrikken.
Og du kan måske sørge for, at han får noget at bestille der.
- Hvilken mand? - Lauritz Jensen fra banen.
Ham, de kalder Røde?
Ham, der flyttede gratis for dig, da du kom til byen.
- Er han eftersøgt? - Ja.
- Han har fået nye papirer. - Hvor får man dem fra?
Det skal du ikke bekymre dig om.
Når I kører med ham, hedder han Leif Jørgensen.
Han har det store kørekort, hvis fabrikken kan bruge ham.
- Hvor har han det fra? - Fra soldatertiden.
Tak, Mads. Vi ringer om det.
- Svigermor. - Ja?
Du og din mand har givet mig alt.
En start. Jeres datter.
En god tilværelse. Derfor vil jeg hjælpe. Denne gang.
Men ellers kan jeg ikke tillade mig at løbe nogen risiko.
På grund af mine virksomheder.
- Bitte, Fräulein. Herrenhosen? - Herrebukser, første sal.
- Og gid du må segne i dem. - Danke schön.
Gudrun, vi nøjes med at behandle vores gæster korrekt.
- Er min mand på kontoret? - Han gik efter Deres mor.
- Hvad ville hun? - Hun købte nogle småting.
- Er han i banken? - Det er jo tirsdag.
- Er bestyrelsesmødet forbi? - Det varer ikke længe, fru Skjern.
- De er færdige nu. - Jeg skulle tale med min mand.
Direktør Skjern skulle ordne noget på fabrikken.
Farvel.
- Kan De ikke nøjes med mig? - Jeg skal drøfte noget med min mand.
Hvorfor ikke forene det nyttige med det behagelige?
- Hvordan? - Ved at spise frokost med mig.
Det var faktisk noget vigtigt. Jeg vil hellere vente.
Så må jeg sidde på Postgaarden som en vraget mand.
- Har du hørt fra min mand? - Deres mand har lige ringet.
Direktør Skjern kommer ikke mere tilbage i dag.
Han er taget med en af vognene ind til klædefabrikken.
- Står Deres tilbud stadig ved magt? - Er det et spørgsmål?
Tak.
Jeg har spekuleret hele natten.
Så bestemte jeg mig til at sige det til Mads.
Nu fortæller jeg Dem det.
Det foresvævede mig, at De havde været gift før.
Foresvævede? Det har hele byen sikkert sladret om.
Vi bor jo ikke i byen og sladrer ikke så meget.
Han kom tilbage som nazist?
Ja, jeg troede, at Mads havde … fået sendt ham af vejen.
Det må have været et chok.
Han gjorde det, for at Ellen skulle være stolt af ham.
- Men Ellen opdagede ikke noget? - Nej, hverken Mads eller Ellen.
- Men nu … - Hvor er han nu?
Han er hjemme på orlov fra Regiment Nordland.
Jaså.
- Og nu vil han se Ellen. - Hvornår?
Inden han skal tilbage først i juli.
Han forventer, jeg sender hende til København.
Ellers vil han dukke op selv.
". For hvem er nærmere end min egen datter til at ønske mig god rejse -
- når jeg drager til ærens slagmark -
- mod den jøde-bolsjevikiske verdensfjende for et frit Neuropa."
- Hvem har dog lært ham de ord? - Olsen.
En cognac og en Grand Marnier.
Jeg skal se, om vi kan klare det.
Det kan De, hvis De går langt nok ned i kælderen.
- På denne tid af dagen? - Vi trænger til noget stærkt.
Jeg kunne tage derind selv.
Bare han ikke dukker op her.
- Skal Ellen ikke på sommerferie? - Jo, vi tager på Feddet.
Der kan han spore hende, for det ved hele byen.
Hvis hun tog med min kone og mig til Skagen?
Det kan vi ikke tage imod. Hvad vil Deres kone sige?
Er Ellen med, vil Arendse sikkert kede sig lidt mindre.
Hvis bare han vil tro på det, så han ikke dukker op.
- Det er der også råd for. - Hvordan?
Berlingske Tidende har en afskyelig rubrik, 'Sommer i Danmark'.
Den har vi hidtil undgået.
- Tak, og regningen. - Værsgo, hr. baron.
Og fire smørmærker … 20 gram.
Sæt dem på regningen, og 15% til Dem.
Jamen jeg vil ikke.
Ellers tak.
Hvorfor skulle du nu holde med hende?
Jeg troede ikke, du var opsat på, at hun kom med på Feddet.
- Jeg vil ikke tvinge hende. - Når nu baronens er så venlige.
Hos Brøndum på Skagen kommer der så mange unge.
- Ellen skal vælge selv. - Ja, hun kan få lov til det hele.
Hun er klog nok til at vide, hvad hun gør.
- Ikke altid, Mads. - Hvad mener du?
Jeg var i forretningen for at fortælle dig noget.
Jeg har fået brev fra Holger.
- Derfor ville jeg have hende væk. - Holger er ikke hendes far længere.
Jeg skal lære ham det.
- Det bliver ikke så let, Mads. - Hvad mener du?
Du kan ikke gøre ham noget.
- Men han kan skade os. - Os? Hvordan?
- Han er medlem af Regiment Nordland. - Hvad siger du?
Han vil opsøge hende, hvis jeg ikke bringer dem sammen.
Jeg troede, at jeg havde ordnet det med baronen.
- Ham betroede du dig til? - Du var der jo ikke.
- Jeg skulle ordne noget for din mor. - Hvad nu?
Det kan vente. Hun må ikke møde ham igen.
Nej, men hvordan? Nu har han mulighed for at hævne sig.
De sprænger rask væk virksomheder i luften. De overfalder folk.
Ja.
Maude? Jeg troede, I var på Feddet.
Der kommer jeg ikke mere i sommer.
Laura og jeg var derude. Du aner ikke, hvordan der ser ud.
- Vil du have te? - Tak.
De bygger og larmer rundt omkring os.
- Tyskerne? - På Feddet.
Skjold Hansen bygger små huse på grunde på størrelse med frimærker.
Jeg tilgiver aldrig Jørgen. Det buldrer og brager og støver.
Det er vel bare de sidste krampetrækninger?
Dem agter jeg ikke at overvære. Vi tager til Trouville.
Hele familien og frk. Hollenberg.
- Så kan du få hende forlovet. - Hun har kærestesorg.
Og Helle er helt umulig.
- Hvad siger de store til Trouville? - Regitze gider ikke svare.
Og Ulrik skal absolut gnide sig op ad Ellen Skjern.
Han bliver morsom at få med.
Ellers kan han holde ferie hos Mammy.
- Med mig? Jeg rejser i morgen. - Det havde jeg glemt.
Tænk at holde ferie uden børn hos Mammy.
Mammy har givet frk. Sørensen ferie i anledning af, at jeg kommer.
- Du er så praktisk. - Jeg er træt af at være praktisk.
Vi må alle sammen hjælpe Mammy.
- Så tag hende med på Trouville. - Jeg? Jeg har nok at gøre.
- Og Mammy trænger til ro. - Men det gør jeg ikke.
- Det er kun for et par uger. - Og så tilbage og more mig.
Hvad skal det sige?
- Du er da ikke begyndt? - Nej.
- Hvorfor siger du sådan noget? - Hvorfor spørger du?
- Jeg interesserer mig for dig. - Det skulle du lade være med.
Jeg er så inderlig uinteressant.
Mere te?
Kronprins Frederik og kronprinsesse Ingrid var æresgæster -
- ved åbningen af dyrskuet.
Årets studenter er sprunget ud og lyser op med deres hvide huer.
Der bliver ikke sparet på hurraråbene.
- Næste sommer er det vores tur. - Til at slippe ud af idiotanstalten.
Den tyske rigskansler Adolf Hitler blev hyldet i Berlin -
- ved sin hjemkomst efter besøg ved fronten.
Hvem er det?
- Ud! - Væk med ham!
Øv.
- Vi flytter på Feddet på lørdag. - Du kan sagtens.
- Hvornår flytter I derud? - Mor vil på Trouville.
Hvad med dig?
Valget stod mellem Trouville eller ferie hos enkeamtmandinden.
- Skal vi så ikke ses? - Vi ses da i skolen.
Ellen …
- Er der lagner over stolene? - Ja ja.
Se, om der er mere sølvtøj.
Frederiksen henter det til boksen om fem minutter.
- Hvor er Ulrik? - Han prøver at lukke kufferten.
"Baron og baronesse von Rydtger, Brydesø -
- har også måttet lægge deres ferievaner om.
De besøger venner på jyske herregårde -
- og vil ende på Brøndums Hotel på Skagen.
Baronen og baronessen ledsages af en yndig ung dame -
- den blonde Ellen Skjern, datter af direktør Skjern, Korsbæk."
- Hvad rager det mig? - Av min arm.
Det var sikkert Deres arm, han mente. Få så fart på.
Hvorfor er hun ikke med?
Det er umuligt. Hun er ude at rejse.
- Man har jo sin ret. - Til hvad?
Man må vel sige farvel til sin egen datter.
Hun er på ferie, Holger.
Du kan se her.
Det er Berlingske Tidende fra i lørdags.
- Ellen Skjern? - Det har hun heddet længe.
Hun rejser rundt sammen med vores venner.
Baron von Rydtgers …
- Det er gået jer godt. - Det er gamle venner.
- Jeg kommer også på godser. - Nok andre slags godser.
Flere i adelen slutter op om vore faner.
Jeg kan godt se Ellen i øjnene.
Du har aldrig haft brug for mit råd.
Men ved du, hvad det er, du gør?
Jeg kæmper for jer alle. Hvis vi havde talt sammen …
Ja, så sad du måske ikke her i den uniform.
Jeg har gennemgået den bedste soldateruddannelse.
Ved fodfolket i Vordingborg?
Jeg har været på SS-kursus. Jeg kommer omkring.
Næste gang er det Østfronten.
- Jeg håber, du forstår det. - Jeg kommer vel hjem på orlov.
Der er noget, jeg vil bede dig give Ellen.
For at hun kan huske mig.
- Skal jeg følge dig til toget? - Nej tak.
Nyt fra feriefronten, Oluf Larsen.
- Hvad for en front? - Den her i landet beliggende.
Deres barnebarn har krigslykken med sig.
"Med 17 dage uden en sky oplever Skagen sin største sæson -
- siden Drachmanns glorværdige æra.
Blandt de unge par på strand og dansegulv -
- lægger man mærke til den blonde direktørdatter Ellen Skjern -
- der gør stormende lykke -
- oftest i selskab med stud.polyt. Mogens Lamborg -
- søn af direktør, civilingeniør Rudolf Lamborg …"
Skaf os to pilsnere.
"… I selskab med Mogens Lamborg, søn af direktør, Rudolf Lamborg -
- seniorchef i Lamborg & Lauersen -
- og næstformand i Dansk Arbejdsgiverforening."
- Der er noget, de har glemt. - Hvad?
Rudolf Lamborg er medlem af bestyrelsen for Dansk-Tysk Forening.
Det er alligevel sjovere for Ellen end at blomstre på Feddet.
Hvorfor tager du ikke ud til din far og mor?
Jenny og jeg har andre planer, hvis du ikke kan tage ferie nu.
Det ved du godt, jeg ikke kan.
Jenny kender en fyr, der er hotelinspektør på Fanø.
Det er voveligt af jer, som tiderne er.
- Jenny og jeg, vi klarer os. - Ja.
Du kan holde dig orienteret om mig gennem den der.
"I anden klitrække ser De fru bankdirektør Skjern med …"
Med hvem?
Tænk, at de kan lave sådan noget på maskine.
- Jeg skulle hente mine strømper. - De er ved at være færdige.
Det varer kun fem minutter.
Hvis De har de fem minutter, så kan vi snakke i privaten.
- Der kan De også sidde ned. - Tak, hvis ikke det varer længere.
Værsgo.
Jeg beder ikke om friplads.
Jeg kan betale for begge mine drenge.
- De er alene nu? - Ja, sådan gik det.
Det er jo ikke nogen skam, fru Jensen.
De og Deres mand har vel gået i kommuneskole?
Lauritz gik i den kommunale.
Jeg gik ude på landet, hvor der kun var fire klasser.
Jeg har altid sagt: "Gid dine børn kunne få en bedre skolegang.”
Kender De nogle børn i min skole? Eller forældre?
Jeg har tjent hos Varnæs.
Helle Varnæs er skrevet op til om tre år.
Ja … Det er Aksel, der skal i skole.
Drengene leger med Helle.
Tror De, De kan få fru Varnæs til at anbefale Deres børn?
- Rent proforma. - Jeg skal nok spørge.
Det har fru Varnæs malet.
Min mand ville ikke have det, men nu hænger det der.
Kan jeg gøre noget for Dem?
Nej tak, jeg skal tale med fuldmægtig Poul Christensen.
Frk. Jacobsen. Har De tid nu?
Tak.
Doktor Hansen … Han er da kunde i Korsbæk Bank?
- Det tror jeg bestemt. - Jeg har set ham her et par gange.
Det er bare for at tale med Poul … Fuldmægtig Christensen.
Jeg håber ikke, at fuldmægtig Christensen fejler noget.
- Ikke det, jeg ved af. - Nej, vel?
Tager jeg fejl … De kender ham ret så godt?
Jo, vi har jo siddet op ad hinanden i fem år.
Vi går til dans sammen og sådan.
- Og sådan? - De ved godt, hvad jeg mener.
Vi bor i samme pensionat. Vi er gode venner.
- Jeg håber ikke, det gør noget. - Nej, tværtimod.
Her i banken passer hver jo sit …
… Så glimrende.
Tak.
Fuldmægtig Christensen.
Bankdirektøren spurgte, om du fejler noget.
Siden du så tit får besøg af doktor Hansen.
- Jeg sagde, du havde det udmærket. - Hvad sagde bankdirektøren så?
Han drillede mig på sin egen sørgmodige måde.
Han er vel lettet over, at jeg har overtaget dig efter konen.
- Du ved, der aldrig har været noget. - Jeg har vel også lov at drille.
Siger du besked på pensionatet?
- Pas godt på dig selv. - Hvad mener du?
Jeg så godt doktor Hansen.
Det er sandelig sent, vi spiser her om tirsdagen.
Jeg vil helst være fri for at lave mad om tirsdagen.
Om tirsdagen har fru Violet jo så mange timer.
Så må jeg vel tage til takke med, hvad du finder til mig.
Jeg har inviteret min faster til at spise med i pensionatet.
Hvad så med mig? Der mangler også en knap i min jakke.
Så find en, der vil sy den i.
Jeg er en mand, Violet. Du skal ikke fornærme mig.
- Det finder jeg mig ikke i. - Så gå, Frederik.
Er det dit sidste ord?
Var De ikke lidt streng, fru Violet?
Han er en statelig mand … og alene.
Sag beim Abschied
leise Servus
nicht Lebwohl und nicht Adieu
diese Worte tun nur weh
doch das kleine Wörterl 'Servus' …
- Smørmærker, 15 gram. - Jeg er udgået.
Det bliver en lang og smertefuld september.
Kunne jeg ikke købe?
Vi har kun gryn og brændsel på lager … Indtil videre.
- Hvad med et sæbekort? - For hvad?
For Fedes smørrebrød.
Men så skal jeg have en bid til hunden.
Tror du, Kvik er begyndt at bruge lup?
Det er som at skære i dit eget kød.
Hvis jeg nu købte en frikadelle til hunden?
Han skal ikke have knækket sine sidste tænder.
Det er en tysker, Kvik. Ham skal vi ikke nyde noget af.
Velkommen tilbage.
- Hvidkålssuppe? - Med flæsk eller medister?
Med to skiver kødpølse af ubestemmelig herkomst.
Hvad med en akvavit for helbredets skyld?
Nej tak. En kande vand.
Jeg har glemt, du lå med en tysker.
Nu er det en dansker.
Sover du, Kvik?
Gamle dreng.
Kvik …
Hunden er død.
Det er ikke noget at snakke om. Det er ingen vej.
- Det er alt for galt, hr. Lamborg. - Ikke, når jeg kommer uanmeldt.
Værsgo.
Ellen kommer snart. Hun får fri fra skole klokken tre.
De går på Polyteknisk Læreanstalt. Hvornår bliver De færdig?
Om to år.
- Ellen tænker jo på at blive læge. - Lad os nu se.
- Pigerne springer som regel fra. - Fra hvad?
Fra studierne. De gifter sig jo.
Er det dig, Mogens? Jeg kunne ikke begribe, hvis bil det var.
Din ven har tilbragt tiden med at beundre mit stokerfyr.
Min mand er lykkelig, når nogen vil se det kæreste, han ejer.
Især når det er en tekniker. Hr. Lamborg kunne se dets muligheder.
Det æder alt fra kul, koks, tørv og briketter.
- Du skulle have vist haven frem. - Det kan Ellen gøre.
Kom, du skal se vores valnøddetræ.
Daniel er skuffet over, Ellen er kørt.
- Det er hans sidste aften hjemme. - Han har kammeraterne til middag.
Jo …
Hvor får sådan en ung mand benzin til sådan en vogn?
- Han skulle et ærinde for sin far. - De kunne være blevet til middag.
- Han er en høflig ung mand. - Han er kedelig.
Han har sikkert lært, at man ikke skal råbe op.
- Kristen siger, at hans far … - Rudolf Lamborg.
Han er medlem af Dansk-Tysk Forening.
Ja, og næstformand i Dansk Arbejdsgiverforening.
Han arbejder for tyskerne, siges der.
Et firma som Lamborg & Lauersen skaffer arbejde til landet.
Hallo … Goddag, mor.
Åh, herregud da.
Jamen det gør han jo hver gang.
Nu har jeg sagt, at du ikke kommer og siger farvel til Daniel.
Jeg er ikke til glæde for nogen.
Nej, men jeg ville gerne have sagt farvel til drengen.
- Tidende er kommet. - Jeg har ikke lyst.
Hvorfor skal vi have den fest, hver gang en af dine hunde dør?
Kvik blev 15 år.
Jeg må tænke på middagsmad, når vi ikke skal til Ingeborgs.
Jeg har ingen appetit.
- Få dig en ny hund. - Jeg skal ikke have flere hunde.
Du kan godt brænde den hundekurv.
Den er tom.
Nej, den er min.
Jeg bryder mig ikke om, at vi serverer spiritus for de unge.
- Vermouth og sodavand … - Rødvin til maden må være nok.
Det er bedre, de lærer at drikke hjemme end ude.
- Jeg nød først spiritus som 34-årig. - Du er også et særligt tilfælde.
- Det var til vores bryllup. - Jeg trak dig ned i sølet.
- Jeg var nem at trække. - Ikke altid.
Vi har da haft det godt, ikke?
Nå, der er du.
- Hvor er drengene? - Gået.
- Og Daniel? - Han er i byen med de andre.
Din mor gav ham lov, ikke jeg.
"Ulrik, jeg hører, at det ikke går så godt.”
"Hr. inspektør, det må være Deres spøg."
… dort ist der Blütenduft so eigen
am stillen Waldrand wo ich mein Liebchen fand
drunt' in der Lobau, wenn ich …
Hvis der er mere æblekage …
Lovgivningsmagten har pålagt os at lukke kl. 23.
Men nu skal jeg se.
Fruen har måske stadig overarbejde?
Maskerne render stærkere end nogen sinde i Korsbæk.
Hvad med grisehandleren?
Jeg har ikke set ham siden det med hunden.
Familien er ellers repræsenteret i restauranten … Barnebarnet.
Arvingen til hele den skjernske herlighed.
Sidst drak han mælk. Det gør han ikke mere.
Hr. overtjener.
- L'addition s'il vous plait. - De mener?
Die Rechnung, bitte.
Ti pilsnere. Med ti procent, seks kr. og fem.
- Keep the change. - Tak i lige måde.
Arbeit macht frei. Husk det, gamle ven.
- Hvad nu? - Bare et lille ærinde.
Daniel? Er du ikke af sted?
Først klokken fem. Jeg ville sige farvel.
- Larsen. - Behold avisen.
Det er ikke avisen. Det er Daniel.
- Jeg ville sige farvel, morfar. - Det var pænt af dig.
Sid ned, Daniel.
- Jeg vil give dig den her. - Er den til mig?
Nu skal du se.
Den er kun otte uger.
Jeg skal ikke have flere hunde. Tag den med igen.
Den kan vel stå her, mens vi går over i stalden?
Hvad skal I der?
Drengen skal sige farvel til sin hest.
Du er vel også ked af det?
Du har vel også nogen, du savner?
Du er måske sulten?
Nu skal du se her.
Her er noget af Katrines medister.
Kan du bruge det? Ja, den er god.
Du er måske også tørstig? Kom.
Du hænger jo fast, lille pus.
Dit lille skidt.
Pas nu på.
Tag du bare.
- Vi ser dig vel hver anden søndag? - Ja, bestemt.
Du må hellere sige farvel til Larsen.
Farvel, morfar.
Jeg har nylavet medister. Du skal have et stykke med.
Er det dig, der har brækket af medisteren, Larsen?
Nå, det var bare …
- Tag hellere hunden med, Daniel. - Hvor kommer den fra?
Fra Foderstofforeningen, deres hunhund.
Hende besprang Kvik indtil flere gange.
Han var en mageløs hund … Nej, du har jo travlt.
Jeg skal nok selv levere den tilbage.
- Tak, morfar. Så farvel. - Hav det godt, Daniel.
- Farvel, min ven. - Farvel. Og tak.
Ja … farvel.
- Så må vi jo have hunden i nat. - Du har jo brændt Kviks kurv.
Nej, den står på loftet.
Nu gør du sgu ikke engang, hvad man siger til dig.
Du siger så meget, Larsen.
Han er kun ni uger, men klogere end et menneske.
- Hvad kalder du den? - Mine hunde hedder Kvik.
- Der har vi sgu lovens arm. - Ja, på ømme ben.
Jeg har travet op og ned ad gaden med det tyske militærorkester.
- Hvad gør du det for? - Efter ordrer …
- Oluf Larsens omgang. - Han har fået ny hund.
Den afdøde op ad dage. Kvik er nok faderen.
Hvis politiet skulle falde over en præservativautomat -
- så er det vores.
Jeres præservativautomat?
Den er fjernet fra herretoilettet af ukendte personer.
Man tør vel ikke formode, at det er Dem?
Vil De venligst servere mig dagens ret.
Er der så varmt, at vi kan være i spisestuen?
- Ja ja. - Vi bliver mindst .. 25.
Av min arm.
- Gudskelov, du fik beskeden. - Hvad skal her ske?
Du vil ikke have noget at gøre med komitémøder, men jeg er så nervøs.
Det er Danske Kvinders Beredskab med protektion af kronprinsesse Ingrid.
- Kommer hun også? - I Korsbæk?
Du ser nærmest sådan ud.
Konsulinde Holm har overtalt mig til at være formand.
Mammy syntes, jeg skulle sige ja, som sagerne stod.
Landsformanden, admiralinden -
- rettede først henvendelse til baronesse von Rydtger.
Men baronessen pegede på fru Mads Skjern.
Konsulinden forhindrede, at fru Mads Skjern blev spurgt -
- og så måtte jeg jo.
Kunne konsulinden ikke selv?
Admiralinden lagde stor vægt på, at det var byens førende dame.
- Og hvad nu? - Jeg skal fordele opgaverne.
Kunne du ikke føre listerne, Elisabeth?
- Dem kan du da føre, ikke, Regitze? - Jeg skal gå.
Er de rene håndklæder hængt ud på gæstetoilettet, frk. Hollenberg?
Nej nej.
- Der er optaget. - Af hvem?
- Det finder du ud af, Regitze. - "Ja ja".
Er hun ikke frygtelig?
Hvem er det?
Det er mig.
- Hvad laver du der? - Kom og se.
Nej!
- Hvor skal du hen? - Så langt væk som muligt.
Du må i alt fald svare pænt.
Det er da morsomt at holde ferie i Klampenborg.
Jeg gider ikke.
Hvis hun hellere vil være sammen med sine kammerater fra Korsbæk.
- Én bestemt kammerat. - Ja, Ulrik og jeg skal ride.
- Far har et horn i siden på Ulrik. - Jeg synes, han er barnlig.
- Du skal jo ikke ride med ham. - Så så, jomfru næsvis.
Selvfølgelig kan du bestemme selv.
Der skal kun dækkes til bankdirektøren og Regitze.
- Helle kan De fodre. - Ja ja.
Den her sengebakke kan De anrette til fruen.
Den bakke skal op til Ulrik.
- Og Ulriks tøj skal ordnes. - Ja ja.
De vil modtage dig på Stenhus Kostskole.
Så du kan få din studentereksamen.
Din mormor tilbyder at tage dig i efterårsferien.
Dit tog går klokken ti i morgen. Indtil da har du stuearrest.
Forstået?
Du har gjort noget utilgiveligt mod din mor.
- Hvad for en skal jeg tage på? - Den der.
- Er den ikke lidt barnlig? - Du er ikke mere end 18.
Hun har sagt ja til Lamborgs invitation.
Ja, Ulrik Varnæs er jo blevet deporteret.
Ellen fik at vide, at han var hos sin mormor.
Det er en net historie.
At han er hos sin mormor? Ellen sad og tudede.
Han har skandaliseret sin mor. Byens damer er i oprør.
Han har stjålet en automat fra et herretoilet -
- og hængt den op på gæstetoilettet derhjemme.
Du godeste.
Optakten var den aften, drengene spiste middag her.
Fru Varnæs?
- Kan De huske mig? - Jovist, fru Skjern.
Jeg har tænkt, om jeg skulle ringe til Dem om det med Ulrik.
Ulrik er over alle bjerge nu.
Den aften … De unge mennesker var måske i løftet stemning.
Ja, det må de sandelig have været.
De må ikke tillægge det for stor betydning.
At hele byen sladrer om os?
Der er nogen, der holder sig for gode til at sladre.
- Hvem? - Vi sladrer ikke.
Ellen er så ked af det, så når Ulrik kommer tilbage …
Ikke før til juleferien. Han er sendt på kostskole.
- Er det ikke for hård en straf? - Det er for hans egen skyld.
- Han har sine kammerater her. - Måske trængte han til nogle nye.
- Jeg vidste ikke, her var gæster. - Det er badegæster.
Er det ikke uden for sæsonen?
Iben har inviteret, fordi I har varmt vand.
Min mor skal også vaskes.
Mor, sig pænt goddag til Ibens mand.
- Næste mand til karbad. - Det er Carlo.
Hvem er så Carlo?
- Gud, ja. Hvem er Carlo? - Carlo er bademester.
Han har ikke haft vand på kroppen, siden badeanstalten blev revet ned.
Og Iver og Ebba trængte også til at lugte bedre.
Jeg går ned i banken igen.
Tag hellere først et nummer i køen.
Doktor Hansen.
- Goddag, hr. bankdirektør. - Har De et par minutter til mig?
Et glas sherry har jeg da … endnu.
- Jeg fejler ikke noget. - Forhåbentlig ikke.
Værsgo.
Det gør min udmærkede fuldmægtig vel heller ikke?
Næ, ikke det, jeg ved af.
De skulle være den første til at vide det, i betragtning af …
- Af hvad, Kristen Skjern? - De tilser ham jo dagligt.
Nå, det har De lagt mærke til.
Derfor er det ikke så klogt, at det foregår her i banken.
- Hvorfor? - Doktor Hansen …
Vi har jo kendt hinanden godt i trioens dage.
Jeg kan udmærket lægge to og to sammen.
- Hvor vil De hen med det? - Hvor tror De?
- Jeg kender jo Deres synspunkter. - Og så?
Doktor Hansen. De må da også kende mine.
- Ja, det tror jeg. - Det, jeg vil spørge om …
Kan jeg ikke også bruges til noget?
Jo, det tror jeg. Vi har brug for en violinist med kørekort.
- Hvad skal jeg her? - Besøge en patient.
Jeg får kryb, når jeg kommer her, siden dengang med Aksel.
Kom nu bare.
Det er så patienten … Leif Jørgensen.
Agnes, det er mig.
Lauritz …
Hvordan er det, du ser ud?
- Hvad fejler du? - Ikke noget.
- Der må da være noget i vejen. - Det skal jeg bevise, der ikke er.
Lauritz, det kan man da ikke på et sygehus.
Dav.
- Luk døren. - Årh.
Her.
- Mogens skriver nok hver dag. - Det er heller ikke for meget.
- Hører du aldrig fra Ulrik? - Indimellem.
Han er så barnlig. De vil have mig med til Skagen til sommer.
- Baronens? - Nej, Mogens' forældre.
- Så kan du lufte studenterhuen. - Måske vil du hellere på Feddet.
Det kan jeg ikke forestille mig.
- Åh, hvor har du uglet mig. - Og drengene, Agnes?
Dem har jeg helt glemt.
Jeg har været så ked af det med Aksel.
Aksel har det vel fint nu?
Fordi jeg dengang lod det gå ud over dig.
Det er ingen skam at være en løvemor.
Det er rart, ens unger har sådan en, når man selv er væk.
Hvor skal du hen nu? Du kan ikke ligge her.
Jeg skal videre i morgen.
- Spørger de aldrig efter mig? - Drengene? Jo, tit.
- Jeg mente politiet. - Åh jo … En gang imellem.
- Men jeg ved jo ingenting. - Det er også bedst.
Du ved heller ikke, at jeg ligger her nu.
Nu kommer doktor Hansen nok snart.
Fortæl mere om, hvordan I har det.
Vi klarer os godt. Vi mangler ikke noget.
- Jeg har tre damer i arbejde. - Din lille kulak.
Efter sommerferien skal Aksel begynde i skolen.
På ildelugtende Graabrødre Skole. Lugten hænger mig endnu i næsen.
- Den slipper drengene for. - Er den bygget om?
- De skal på den private. - Hvad siger du?
Fru Varnæs anbefalede mig til frk. Mikkelsen.
- Skal de gå med kapitalistunger? - De skal have det bedste.
Mine drenge skal opdrages -
- til at være solidariske med arbejderklassen.
Det kan du tage fat på, når du kommer tilbage til os.
Hvis du overhovedet kommer tilbage.
Jeg skal nok komme tilbage.
Hvis tyskerne fanger dig … De slår dig ihjel eller sender dig af sted.
Jeg klarer mig. Det er jeg jo nødt til for at redde mine unger.
Agnes … Kom her.
Doktor Hansen skulle jo gerne tro, det var en fornøjelse.
Beklager. Besøgstid er forbi.
- Hvad sker der? - Det er tyskerne.
- Hvad er der los? - Tyskerne har spærret gaden af.
- De skal have en kolonne igennem. - Til garageanlægget.
Tillader De?
- Stop, de damer. - Kør, Misse.
- De har spærret gaden, lille mor. - Vi skal i banken.
- Fremad, Misse. - Undskyld.
Hun er mere bange for moderen end den tyske værnemagt.
- Tilbage, mine damer. - Sig, han skal pakke sig, Misse.
Min mor vil i banken. Min mor har altid benyttet denne vej.
Jeg skal arrestere Deres mor.
Mor har aldrig brudt sig om tyskere.
Frk. Misse? Et øjeblik.
Jamen, lille mor …
- Fru Fernando Møhge er død. - Hvorledes?
Død.
- Hun er død. - De har slået hende ihjel.
Er det tyskerne?
- Har de slået fru Møhge ihjel? - Hun faldt i åben kamp.
Nå, der har vi tante Møhges efterladenskaber.
Fruen havde det med at lægge penge i konvolutter.
Den gamle puger.
Der var nogle ikke gangbare sedler fra 1872.
Og en enkelt femrigsdaler fra Vestindien.
- Der bliver en god sum til datteren. - Hun er jo enearving.
Der er forskellige effekter. Dette vil interessere bankdirektøren.
De har arvet Fernando Møhges natskjorte.
- Det vil glæde min kone. - Mon?
Danske Kvinders Beredskab samler hvide klude.
Og dette i en kuvert forseglet af Fernando Møhge.
"Frede Hansen, født den 23.8. 1893.
Søn af tjenestepige Marie, født Tarmsen, gift Hansen …"
Den gamle hestetyv gik vitalt op i tyendets ve og vel.
Denne Frede Hansen skal have 500 kr. af boet.
- Hvem er han? - Det kan være maler Hansen.
- Ham, de kalder Fede. - Nå ja.
Der er nok gang i den sorte børs. Det sædvanlige, Boldt.
Der sidder Fernando junior og tygger drøv på sin arv.
Hold op med Deres ulovligheder og modtag min bestilling.
Frikadellerne er snart ikke andet end gryn.
Giv konen de 500 kr. for at blive hjemme og passe dig.
Hun har taget 25 kr. til at blive permanentet for.
Datteren har da puklet for sin arv.
- Der var vel ikke ret meget? - En formue.
- Skal du gå? - Jeg skal hjem til hunden.
Jeg er ved at lære ham det nummer med tyskeren.
Det er en fantastisk hund.
Godnat … Vi ses dagen før afdansningsballet.
- Godnat, fru Violet. - Det var vel din sidste dansetime?
Er der en forlovelse i farvandet?
Jeg skal lære husholdning på Brydesø. Så hvis jeg får tid … Farvel.
- Du skal vel gå? - Jeg er tilbage klokken ti.
- Hvad er det? - En fløjte.
- Jeg er medlem af en kvartet. - Nå, det kalder I det?
Pas på dig.
- Godaften, frk. Møhge. - Godaften, lærer Andersen.
Fru Violet er der endnu.
- Det var Dem, jeg ventede på. - Mig?
For at bevidne Dem min dybeste deltagelse -
- i anledning af Deres fru moders bortgang.
Det var vel nok en smuk tanke. Og blomster …
- Lad mig. - Det er da alt for galt.
- Det er svært at blive ene. - Det kan jeg tale med om.
At komme hjem til de tomme stuer, hvor ingen venter.
Ja, det må De nok sige.
Tak.
Hvis jeg må komme med et forslag?
Hvordan?
Jeg vil gerne byde Dem på en kop kaffe.
Jeg plejer at tage hjem, før det bliver for sent.
- I disse urolige tider. - Jeg skal nok ledsage Dem.
Tak.
- Skal du spille til ildebrand? - Det kan du godt kalde det.
- Min Wagnerplade … Hvor er den? - Den tyske, der lavede larm?
- Hvor er den? - Den er her ikke mere.
- Har dine venner smadret den? - Den er byttet.
- Til den sidste nye at danse efter. - Det er en dårlig spøg.
Man skal aflevere en gammel plade for at få en ny.
- Sæt dig ned og hør den. - Nej tak.
Tak for kaffe.
Og den dejlige æblekage.
Hjemmelavede smager nu bedst.
- Det sagde lille mor også altid. - De forestod selv tilberedningen?
Jo … Ingen kokkepige kunne lave den rigtige mad til mor.
Og så måtte jeg jo.
Det er et stort kald for en kvinde.
Og De holder også selv Deres hjem?
Jo. Det vil sige …
Amalie kommer hver dag og giver en hånd med.
Det er et stort hjem?
Vi har fire et halvt værelse.
Åh, nu siger jeg igen 'vi'.
Det er svært at glemme, at lille mor ikke er der mere.
Nu skal jeg følge Dem hjem, frk. Møhge.
Hvor er det venligt af Dem. Alt det, De gør for mig.